АКТИВНІСТЬ СУДДІВ В СОЦМЕРЕЖАХ: ОБМЕЖЕННЯ В КОНТЕКСТІ ВИСНОВКУ КРЄС ЩОДО СВОБОДИ ВИРАЖЕННЯ СУДДІВ - Кравчук, Валентина Миколаївна (Наукові записки. Серія: Право, 2024)
Сучасна комунікація не мислиться без ресурсів всесвітньої мережі Інтернет. Стаття присвячена дослідженню стандартів стриманості та обмежень активності суддів у соціальних мережах з точки зору професійної етики з огляду на ухвалення Консультативною радою європейських суддів 2 грудня 2022 року висновку щодо свободи вираження суддів. Варто навчати всіх суддів працювати із застосунками та додатками соціальних мереж, щоб прогнозувати етичні наслідки їх використання в особистому та професійному житті, адже прогресивна поширюваність соціальних мереж породила нові виклики й етичні проблеми, пов’язані з належністю опублікованого контенту та демонстрацією упередженості чи інтересу. Загалом, обґрунтовано такі висновки: по-перше, соціальні мережі стали найефективнішою платформою для дискутування важливих суспільно-політичних питань, їх активно застосовують у своїй політиці топ-посадовці держав. Звісно, що і судді за власним бажанням можуть створювати і користуватися персональними акаунтами в соцмережах. По-друге, інформація, що її розміщують в інтернеті, стає публічною, а отже судді повинні утримуватися від опублікування в соцмережах будь-яких матеріалів, які можуть поставити під загрозу довіру громадськості до їх неупередженості або можуть суперечити гідності їх посади чи дискредитувати судову систему. По-третє, важливо підвищувати обізнаність суддів (в тому числі через організацію спеціальних курсів, навчань) про те, що під час публікації в соціальних мережах весь контент, що вони публікують, стає постійним (навіть після видалення) та може вільно тлумачитися або навіть перекручуватися чи бути вирваним з контексту. А вигадані нікнейми ніяк не приховають неетичну поведінку в Інтернеті. Навчання допоможе суддям знайти баланс і зрозуміти, який ступінь стриманості дозволятиме їм захистити свою безпеку й виконати свої зобов’язання щодо забезпечення своєї незалежності та безсторонності, гідності своєї посади та довіри суспільства до судової влади.